Denne film er tilegnet den amerikanske flåde.
I taknemmelighed for dens bistand i forbindelse med denne film.
Og mest af alt for dens robuste forsvar af alt, hvad vi holder af
i vores liv, af vores medborgere og vores fremtid.
- Oberst Gilfillan vil tale til mændene. - Javel, sir.
Hør efter.
Infanterister, kompagni B, 1. bataljon. Dette er oberst Gilfillan.
Vi går i land på en ø under japanernes kontrol.
Der er et par ting, som jeg har nævnt før, der skal gentages.
Når vi går i land vil der være larm, røg og forvirring.
Hold øje med jeres delingsførere.
Løb ikke omkring som fortabte lam. I ved, hvad der sker med dem.
Der er meget ved denne ø, vi ikke ved endnu
og mange ting, som japanerne skal fortælle os om.
Vi plejede at sige, at en god japaner var en død japaner.
Sådan er det ikke længere.
En god japaner er også en krigsfange, der fortæller os ting.
Det er en ordre. Så vidt muligt tager vi fanger.
Jeg gentager: vi tager fanger.
Nogle af os deltog i slagene ved Guadalcanal og Tarawa.
I gjorde mig stolte da. Jeg ved, det vil være det samme nu.
Tro mig, det er en nødvendig opgave.
Held og lykke, mænd. Vi ses på stranden.
Tænk, at jeg skulle blive forkølet nu.
- Hvad er der galt, Whitney? - Jeg har haft mareridt om det.
Det skal du ikke tænke på. Jeg har været på to japanske øer og er her stadig.
Ja, men hvor er ham jeg skal erstatte?
Jeg har en slurk whisky tilbage. Vil du have den?
- Jeg drikker ikke. - Det kommer du til.
- Jeg laver noget mere. - Ellers tak. Jeg drikker ikke.
Okay. Tag denne med i land for mig.
- Hvad er det? - Det er en "komindi".
Man kommer den ind her.
Det er et destillationsapparat.
Tag den med i land. Hold øje med sergent Zelenko.
- Men jeg drikker ikke. - Det sagde du. Men det gør jeg.
Hør efter.
Alle mænd gør klar til at gå fra borde.
Whitney, er det et destillationsapparat?
- Sergent... - Vi er i krig.
Ja, og du skal kæmpe den krig ædru.
Jeg drikker ikke, sergent.
Kom med mig.
Hør på mig. Nye rekrutter. Kom herop.
Lad ikke Slattery skabe problemer for jer.
Han er lige så forvirret som en høne i uvejr.
Han har været menig længere end alle andre i flåden.
Han vil være menig, når han dør. Hold jer fra ham.
Undtagen når det bliver svært. Så klæb til ham som et stykke plaster.
Han er den bedste kriger jeg kender.
Men han er også en håbløs, gin-drikkende tåbe.
Lad os komme af sted. Der skal skovles noget kul.
Zelenko, hvor er løjtnant Anderson?
Coffman, det skal du ikke bekymre dig om. Han dukker op.
Han sagde, han ville møde os på dækket.
Tag din rygsæk af og løs op for bukserne. Han når altid toget.
- Hvor er løjtnanten? - Det ved jeg ikke.
Løjtnant...
Det går ikke. Jeg er syg.
Du må krydse mig ud.
Gør det for mig, løjtnant.
Du må få mig ud af denne landgang.
Jeg kan ikke slippe af sted med det igen efter Tarawa.
Kald mig psykopat, slæb mig for retten. Jeg er ligeglad.
Jeg har krig op til halsen. Jeg er syg.
Det er jeg også.
Hører du mig, løjtnant?
Jeg hører dig.
Vi har begge krig op til halsen.
Hvad skal jeg sige til ham? Tænk på sodavand og uafhængighedsdagen?
Der er intet orkester, der spiller her.
Den første gang jeg så ham, var han lige så bange.
For hundrede år siden.
23. SEPTEMBER, 1940
JEG HEDDER CARL ANDERSON
Velkommen tilbage fra ferien.
Jeg kan se, vi har en ny elev fra Clinton High School.
Mr. Conroy, har du haft kemi før?
Sig noget. Er du mundlam?
Han s-s-stammer.
Stille.
Du må undskylde, mr. Conroy. Sæt dig ned.
Conroy, gentag efter mig.
Håb er alle mænds moder.
Læser du den øverste linje?
Den øverste linie.
23...
September...
1940.
Du stammer ikke så meget, når du læser.
Nej, ikke så meget.
Stuart. Stammen kommer af frygt og uro.
Måske frygter du at fejle.
Det kan vi nok ikke kurere, men vi kan kurere din stammen.
Vi har et helt år til det. Lad os komme i gang.
Luk øjnene og lad som om, du er helt alene,
og at du kan se ordene i dit hoved,
ordene "Håb er alle mænds moder".
Luk øjnene og læs hvad du ser.
Håb er alle
mænds moder.
- Det virkede. - Fint. Lad os prøve igen.
Strålende.
Inspektør, lærerstab,
ærede gæster.
Mine medstuderende fra årgang 1941.
Håb er alle mænds moder.
Når vi forlader denne sal,
skal vi hver især frygtløst holde fast i vores tro på fremtiden.
Der er ingen grænser for, hvad vi kan opnå.
Hvad tænker du på, løjtnant? At jeg er en kujon?
Jeg tænker på vores skoledage. Det er latterligt.
Jeg tænkte på, at du overvandt din frygt, og du kan gøre det igen.
Mr. Conroy, har du haft kemi før?
Hør efter.
Alle mænd til landgangsposterne.
Okay, løjtnant. Kom så.
For I mænd, der aldrig har deltaget i kamp, er det okay at være bange.
Hvis nogle af jer skal kaste op, så gør det nu.
Hvad venter vi på?
Hvornår vil du lære, at vi sejler rundt herude, til de er klar til os?
Jeg har travlt med at komme hjem.
Er du og smukke gode venner?
Ja. Vi passer på hinanden.
- Han er en hård nød. - Han er flink, men hård.
- Er der noget galt, løjtnant? - Gå væk.
Du må hellere tale med Anderson. Han har smerter.
- Spurgte han efter mig? - Nej.
Hvis han skal bruge mig, vil han spørge efter mig.
- Jeg er en gammel ven... - Lad mig være i fred.
Jeg ville gøre alt for Anderson, men det er ikke op til mig.
Jeg burde være hjemme på gården med køerne.
Det er nemmere at afgøre, hvad der er rigtigt og forkert med køer.
Det er en fin pibe, løjtnant.
- Mange tak. - Glem det.
Inspektøren på min gamle skole sendte mig den. Jeg ryger ikke pibe.
Du gjorde det godt, da du gav mig blod i Tarawa.
Glem det.
Lægerne siger, jeg bliver udskrevet.
Det er fint, løjtnant.
Sid ned. Sig frem. Det er okay.
Der er en sygeplejerske med et øre som en radar og en tunge som en brandalarm.
Ved du, hvad psykologisk migræne er?
Stærke smerter i hovedet, ingen egentlig sygdom.
Af en, der spredte gødning for tre år siden, så er du med på noderne.
- Jeg ville altid gerne være læge. - Ved du, hvor migræne kommer fra?
- Så meget er jeg ikke med på noderne. - Af at være bange og ville stikke af.
Uden at stikke af. Det lider jeg af.
- Hvad siger lægerne? - Jeg har ikke og vil ikke sige noget.
Du skal sørge for, jeg får nok af disse til at holde den gående.
Undskyld udtrykket, men løjtnanten er et femstjernet fjols.
Vil du ikke tilbage til Staterne?
Herren på midterste række siger nej.
Det er ikke et svar. Hvad med fremtiden? Hvad med din lærergerning?
Jeg plejede at nyde at stå der og lade som om, jeg kendte svarerne.
Men nu? At skulle lære skoledrenge om videnskab efter dette?
Fremtiden er ikke meget værd.
Der var 44 mænd i min bataljon da jeg begyndte. 37 er blevet skiftet ud.
Jeg tror kun på de, der stadig lever.
Pigeon, Slattery, Pretty Boy, Coffman, Conroy, Zelenko og du
er de eneste, jeg har tilbage i verden.
Jeg bliver herude til jeg er død, eller vi alle er døde.
Hvad med de smertestillende piller?
- De virker kun midlertidigt. - Jeg er her også kun midlertidigt.
Angående denne psykologiske migræne.
Det er noget, du må overvinde uden medicin,
ellers er du som en mand, der hænger i sin mors skørter.
Ja eller nej?
Er det en ordre?
- Nej. - Okay, jeg skal nok gøre det.
- Tak. - Men du tager fejl om fremtiden.
Ellers ville vi ikke plante hvede til at lave brød.
- Forsvind. Jeg er træt. - Undskyld.
På gensyn.
Goddag.
- Er du syg? - Nej, jeg kom for at se løjtnanten.
Coffman. Kom ind.
- Løjtnant, jeg har en bog med til dig. - Mange tak.
- Jeg kom forbi for at takke dig. - For hvad?
For at hive mig op af vandet i Tarawa.
Jeg hev ingen op af vandet i Tarawa.
- De fortalte mig... - I denne krig redder alle liv.
Hvis en mand redder ens liv, så takker man ham.
Glem det.
Hvad er det her, en udflugt?
Den gamle heks?
Jeg kan se, at løjtnanten har klaget over mig igen.
Han har talt rosende om dig.
Du lyver.
Undskyld.
Hvad er der galt? Er du nervøs?
- Du tabte din pibe. - Mange tak.
Gjorde jeg det rette?
Skulle lægerne vide det? Hvordan kan han gå i krig med hovedet i en skruestik?
Jeg giver ham pillerne, men han har stadig smerter.
Ja, sir.
Har du efterset mændenes rygsække?
Ja, sir.
Okay, det var alt.
Vi nærmer os land. Ned.
Pansy Baker. Dette er Pansy Baker 2.
- Bomberne slipper igennem. - Der er ingen japanere hjemme i dag.
Vi er på stranden. Der er ingen modstand. Vi bevæger os mod bakken.
Lad os komme over til bakken.
Af sted.
- Coffman, få fat i kommandoposten. - Pansy Baker.
- Kom op af det hul. - Vil du have, jeg skal dø?
- Nogen skal dø. - De sagde klæb til dig som et plaster.
De har os i kornet ved bakken.
- Hvad ser du foran dig? - To pilleæsker og fem maskingeværer.
Vi har brug for tanks.
Det var på tide, I kom frem.
Kom om bag de tanks.
Kom så. Fyr løs.
Spred det ud over hele bakken. Det sværmer med japanere.
Min deling er i position.
Ingen skal skyde løs. Hold munden lukket.
Kan du se noget?
- Hvad skriver du? - Det viser jeg dig en anden gang.
Hvis du kan se, hvad du skriver, så er dine øjne bedre end mine.
Kom derop.
Jeg er nervøs.
Kan du se noget? Det er mig, Anderson.
- Kan du se noget? - Alting og ingenting.
Det problem har vi aldrig haft i kemitimerne.
Du skal ikke bekymre dig om mig længere.
De kan dræbe mig, men de kan ikke spise mig. Sådan er krigens regler.
Fint.
Sig til, hvis du ser noget.
Ned med flåden.
Hvor længe vil det vare?
- Vi har været her en uge. - Du er skør. Det er tre dage.
Mandag, tirsdag, onsdag og torsdag.
I tager begge fejl. Det er fire dage.
Hvad er forskellen? Fire dage, en uge...
Hvis blot vi holder så længe, at jeg kan få gang i mit destillationsapparat.
Om natten, når man ikke kan tænde bål, der holder vi inde.
Flådesoldaterne hviler aldrig.
Hvad er rækkevidden på din radio?
Det afhænger.
- Prøv at få kontakt med skibet. - Skal jeg spørge efter admiralen?
Nej, kokken. Jeg vil give ham opskriften på denne ret.
Jeg kan ikke kun tænke på mig selv. Jeg må dele den med flåden.
Flådesoldater, I vil dø.
Dine ord, min ven. Man kan ikke stole på dem.
- Hvad er der sjovt i det? - At jeg er her.
- Det er søreme sjovt. - Ja, det er det.
Jeg boksede i LA i januar, 1942.
En flådeoberst spurgte mig, om jeg ville optræde for dem.
Så det gjorde jeg.
Jeg vandrede omkring i lejren, da generalen siger til mig:
"Vi kan bruge en som dig til at lære mændene at bokse."
Jeg sagde: "Mig?" Han sagde: "Ja."
Han sagde: "Du kan bokse og slås, lige så meget du vil."
Så jeg meldte mig til hæren.
Jeg har ikke bokset siden, men været med i mange andre slag.
Ned med flåden.
Gad vide, hvad han har imod flåden.
Død over flåden.
- Skal vi ikke komme efter de aber? - Vil du gerne slås ihjel?
Jeg vil bare gerne hjem, det er alt.
Hvad vil de gøre, når du kommer hjem? Lave et optog for dig?
Min familie er vigtige folk i Californien.
Jeg voksede op i et hus med fem badeværelser.
- Man kan kun bruge et ad gangen. - Ned med flåden.
- Jeg vil gerne have fat på den japaner. - Vær ikke sådan en smart kanon.
Tag dig sammen.
Jeg vil huskes for noget. De skal ikke glemme Pretty Boy Duncanon.
Riley.
Du skal tage ind til byen og finde din far.
Hvor mange gange skal jeg sige det? Lad være med at lege med den pistol.
- Du slår mig ihjel med den en dag. - Hvis du altid er på nakken af mig.
Du har ikke opført dig pænt, siden din mor døde.
Dette brev er til din far. Find ham.
Han sidder på en bar et sted.
Brevet er sendt fra Hawaii. Din søster blev gift i sidste uge.
Godt for hende.
Med en japaner.
Du lyver.
Læs det selv. Ingen i denne familie er blevet til noget.
Hold din mund, ellers driver de os ud af byen.
De kan de ikke. Det lader jeg dem ikke gøre.
Jeg vil blive til noget.
En dag vil jeg være den vigtigste mand heromkring.
Jeg vil have min egen bande. De vil gøre, hvad jeg siger.
Hvis nogen taler om mig eller min søster, skærer jeg deres tunge ud.
Jeg må lære at være smart.
Jeg må lære det.
Jeg må lære det med den her.
Hvor har jeg lært meget.
Sig ikke, jeg ikke bliver til noget. Sig aldrig det igen.
Luk munden, okay?
Tror du, at du er så vigtig?
- Ned med dig. - Jeg vil have min Luger.
Hvorfor lader du ikke ungen være?
Han går mig på nerverne. Stor i munden.
Han reddede mit liv. Hans liv er også værd at redde.
Han lader som om han er noget, han ikke er. Det ved jeg.
Men du ved ikke hvorfor.
Det er fordi han hader, hvad han er.
Hvordan går det?
Det var ikke min mening at slå dig, men jeg kan ikke lade dig dø.
Jeg har brug for dig, Pretty Boy.
Du er min leder.
Jeg vil have min Luger.
Jeg henter den til dig i morgen tidlig.
Lad mig være i fred.
Hvor skal vi hen, Slattery?
Kan du se de frodige bakkedrag?
Hvad er der særligt ved dem?
Vi skal erobre dem inden frokost.
Lad os komme væk herfra.
- Hvad angriber de os med? - Kom af sted.
- Hvad er der?
Kom nu bare af sted.
Kom herind med jer.
Delingen gav besked om, vi skal tilbage til højderyggen og forskanse os.
Zelenko, få din deling tilbage til højderyggen og forskans jer, nu.
Kom tilbage til højderyggen.
Det kræver ikke en særlig invitation. Whitney, af sted.
Søg dækning.
- Hvor mange blev ramt? - Nok.
- Hvor mange af de gamle? - Ingen.
- Giv mig noget. - Det gjorde jeg i morges.
Jeg vil gerne stikke af, men jeg er stadig her. Giv mig dem.
Tag dig ikke af, hvad jeg siger. Jeg har sagt, jeg ikke tager hjem.
Delingen har sagt, at vi skal forskanse os.
Flåden vil ramme bakkerne.
Vi er sikre på, det er der, artilleriet kommer fra.
- Hvad er der galt, Doc? - Ingenting.
Dickerman bad om at få denne blyant. Giv ham den.
Af sted.
Doc, giv mig dem.
Her.
- Der er flåden. - De udrydder os, inden flåden rammer dem.
Jeg må tilbage til kommandoposten.
- Vil det fungere? - Japserne har intet artilleri.
De lader bare som om.
Hvis vi ikke kommer væk herfra bliver vi...
Coffman.
Doc, det er Coffman. Jeg talte lige med ham.
Hold kæft.
Han gik alle på nerverne. Han ville vide, hvem der hev ham op af vandet.
- Du skulle have fortalt ham det. - Kan du betjene radioen?
Tænd for den og få kontakt med kommandoposten.
Dæk ham til.
Det er Coffman. Giv Whitney en hånd.
Okay.
Jeg forstår det ikke. Jeg talte med ham for et par minutter siden.
Jeg havde lært ham godt at kende.
Giv mig hans bajonet.
Er det din første ven, der er død?
Du er nu medlem af et verdensomspændende broderskab.
Tillykke.
Pansy Baker, Pansy Baker 2.
Kom ind.
Så jeg hev ham op af vandet.
Jeg gav ham seks måneder til at leve i.
For hvad?
Det er Andy. Sagde du, japserne ikke havde noget artilleri?
Det er lige meget, om vi skulle have vidst det.
Spørgsmålet er, hvor er artilleriet?
Sir, hvis jeg husker rigtigt, så er artilleri afskydningsvåben,
der primært sendes af sted over bjerge og højderygge.
Jeg gætter på, at artilleriet er på forterrænet ved højderyggen.
Sergent Dickerman, jeg er klar over, hvad artilleriets primære formål er.
Vi har bombet højderyggen i timevis. Indtil nu uden resultat.
Hvorfor? Hvor er de?
Har obersten en teori?
Jeg sendte en patrulje af sted for at tage fanger.
De dræbte japserne. Forstår de ikke, vi skal bruge levende japsere?
Man kan ikke lære mænd at hade og dræbe og så sige, de ikke må slå ihjel.
- Vi lærer dem at følge ordrer. - Med den rette indoktrinering...
Dickerman, du er en krigskorrespondent.
Siden det er din første krig, så korresponder,
og lad være at bekymre dig om ting, der ikke angår dig.
Jeg bekymrer mig om alting. Det er både din og min krig.
Vi fangede en japser. Charlie kompagni fandt ham for en time siden.
- Hvad er han for en? - Regimentet siger, vi skal tage os af ham.
- Johnson forhører ham. - Find ud af, hvad han har fundet ud af.
Artilleri eller ej, så skal vi sikre disse bakker.
Klokken er 0255. De springer klokken 1200.
Det er om ni timer og fem minutter. Nogle spørgsmål?
Prøver vi at erobre bakkerne, bliver bataljonen udslettet.
Medmindre vi ødelægger artilleriet først.
Det er generalens mål, og vi skal sørge for, det bliver opnået.
Han kommer straks, sir.
- Johnson. - Ja, sir.
Din påklædnings overensstemmelse med en flådeuniform er...
Du er umulig.
Krig skal ikke gribe ind i ens bekvemmelighed.
- Skil dig af med cigaretholderen. - Kun med den nyder jeg at ryge.
Hvad med japseren?
Vi fandt ham i en hule, adskilt fra sine tropper af vores artilleri.
Han forsøgte at skabe kontakt med sine mænd men løb ind i Charlie kompagni.
Han siger, at de ti mænd han efterlod skulle kæmpe til døden,
men de er væk nu og han regner med, de vil overgive sig.
- Hvor er hulen? - Dens anslåede position...
...er her.
- Artilleriet? - Han ved ingenting.
Han tror, at hans venner gør. Jeg har fået ham til at vise en patrulje vej.
- Mac? - Vi burde tage imod hans tilbud.
- Du blev ikke spurgt. - Jeg er Japan-ekspert.
Det er den eneste grund til, du er på fri fod. Så?
Sir, det lyder skummelt. Han har fået japseren til at vise os vej til hulen.
Husk, hvad der skete 12. august ved Guadalcanal.
Husk oberst Goettges patrulje. Han troede, japserne ville overgive sig.
Så han ville hente dem. 25 mænd tog med ham. Tre kom tilbage.
Oberst, det er et baghold. Det er dødsikkert, med streg under død.
Joe?
Vi løber en stor risiko. Hvilke andre muligheder har vi?
Frank?
Vi kan sende seks mænd af sted. Måske redder vi 600.
Løjtnant Butterfield?
Jeg tror, de sendte japseren som lokkemad.
- Det giver ikke mening. - Du har intet grundlag for det.
- Krigen vil ikke vare evigt... - Det er en nobel tanke, sir.
Det kan være et baghold. Jeg ved det ikke.
Japseren ved det heller ikke. Han er træt og sulten.
Han vil leve og vende hjem, ligesom vi vil.
Det er dødkoldt.
Det vil tage to og en halv time at komme derind. Har nogen en tændstik?
- Hvis der skal patruljeres... - Joe, har du nogle spejdere?
Ja, sir. Derfor har jeg bedt løjtnant Anderson om at deltage.
Det er det sædvanlige spørgsmål.
Sætte nogle få liv på spil for at redde en masse.
Du skal danne en mindre patrulje.
Brug japaneren som guide og tag Johnson med til at oversætte.
Goddag.
- Jeg vil se fanger. Intet andet. - Javel, sir.
McCreavy, bring japseren herind.
- Kan du anvende en M-1? - Jeg er skydeekspert, sir.
Tag forfatteren med. Han er opsat på at få hovedet blæst af.
Jeg bliver sikkert skurken i din amerikanske krigsroman.
Sig ikke noget.
De springer snart. Du har 8 og 55 minutter.
Jeg affyrer ild mod huleområdet. Sig til, når jeg skal holde inde.
- Skal jeg have sergenten med? - Det er op til dig.
Det er op til dig. Ikke alle patruljer har deres egen historiker.
Her er din japser, Anderson.
Han ligner ikke en lokkedue, gør han?
Hvis det er alt, oberst, vil jeg træde af.
- Det var alt. - Johnson. Dickerman, af sted.
Skyd ikke genvej. Held og lykke.
Tak, sir.
Jeg håber, din forkølelse bliver bedre.
Pansy Baker, det er Andy.
Spørg ham hvor hulen er.
Pansy Baker, det er Andy.
- Vi har nået huleområdet. Vi går ind. - Han siger, det er længere fremme.
Klokken er nu 0530. Der er seks og en halv time igen.
Okay, Johnson, vi går.
Lad os gå.
Det er her.
Okay.
Bed ham kalde dem frem.
Gå derop med ham.
Sig, vi har mad og en læge. Vi vil tage os af dem.
Jeg havde vist ret angående ham.
Hold øje med ham.
- Bed ham holde sin kæft. - Han byder os velkommen.
Kom.
Mine øjne!
Mine øjne.
Zelenko er blevet ramt.
- En af dem bevæger sig endnu. - Jeg dræber ham.
- Løjtnant, tag fanger, ikke? - Ja.
Indstil skydningen.
Han siger, der er fem tilbage. Alle værnepligtige.
Bagholdet var officerens idé.
De vil gerne overgive sig, men de er bange for, vi vil dræbe dem.
- Lad mig forhandle med dem. - Nej.
Okay. Så tager vi ingen fanger.
Okay, gør det.
Dæk Johnson. Han vil forsøge at tale dem ud.
- Han er skør. Han bliver dræbt. - Vent.
Jeg går derind.
- Hvor skal du hen? - Jeg henter samuraisværdet.
Bliv hvor du er.
Samuraisværd - et smukt eksemplar.
Jeg har overbevist tre ud af fem om at komme ud.
Nummer fire har sluttet sig til de 47 andre krigere i himlen.
Ligeledes nummer fem.
Der er en såret officer, der har brug for hjælp.
Dæk ham.
Hvis du viser mig vej, så skal jeg nok klare det.
Hold dig nede.
Doc, kom med mig.
Vi må se, om vi kan få den sårede japser med tilbage i live.
Dickerman, hold øje med Zelenko.
Lane og Slattery, se japserne efter for granater.
Vi vil af sted herfra så hurtigt som muligt.
Udmærket, Johnson. Sørg for, at mændene gennemsøger dem.
- Giv mig tobak. - Nej, ingen tobak.
Man skal behandle andre med medmenneskelighed. Det kan betale sig.
- Hvad synes du? Vi har ikke meget tid. - Jeg er ikke sikker.
Jeg taler engelsk. Jeg er kaptajn Ishio Makino.
Det er min ulykke, at jeg stadig lever.
Forstår du, at vi vil behandle dig ordentligt?
- Jeg ønsker blot at dø. - Vi vil stille dig nogle spørgsmål.
Jeg ved kun, at jeg har bragt skam over min familie.
- For dem er jeg nu død. - Du er en lærd mand...
Jeg blev ikke uddannet til fange, og jeg vil ikke udtale mig.
Hvis han får noget blod, kan han overleve.
Vi har ikke tid.
Ind i hulen, skynd jer. Få japserne herop igen.
Indenfor.
- Vores artilleri. Vil de dræbe os? - Det er japanske mortérer.
De har sikkert en observatør oppe på en af højderyggene.
Giv ham hellere noget blod, Doc. Vi sidder alligevel fast her.
- Hvordan skal jeg kunne se? - Jeg vil se mig omkring.
- Fortæl mig hvor vi er. - Vi er oppe i japsernes hule.
Vi slipper aldrig ud herfra.
- Hvorfor spytter du ikke i det, Doc? - Forsvind.
Hvor er løjtnanten?
Tal med ham. Den gamle er bange.
Kaptajnen må have fået familien til at begå harakiri, men han var for bange.
Du har ret. Han er for bange til at vide noget.
Få Doc til at undersøge ham.
Vi har fem, måske ti minutter, så kom i gang med japserne.
Hvis vi opdager noget, sender vi oplysningerne tilbage.
Her er et kort jeg tog fra kaptajnen.
Duncanon, gennemsøg de døde. Lane, giv ham en hånd.
Jeg vil se alle dagbøgerne og kortene. Kom så. I gang.
- Hvordan har han det? - Det ved jeg ikke.
Whitney, slå lejr her. Vi må vente til mortér-angrebet holder op.
Jeg hentede din karabin og din radio, løjtnant.
Og der er mere.
Find et sted hvor radioen vil virke.
Uden at få hovedet blæst af.
Løjtnant, jeg har fundet noget.
- Hvad er det? - Se på kortet.
Ifølge oberst Gilfillan kommer artilleriet fra disse bakker.
Her er en mark med sukkerrør for foden af dem.
Ham her var en infanterist, der forsvarede den mark.
Han så ikke noget artilleri, men han så en masse kulivogne,
og de havde alle rillede hjul.
- Og hvad så? - Det har kulivogne sjældent.
- Hvad betyder det? - At der må være en jernbane.
Hvorfor skulle den være her?
Sig frem, hvis du ved hvad grunden er. Vi har ikke tid til at gætte.
Måske transporterer de granater.
Eller sukkerrør.
- Jeg har kontakt med kompagniet. - Bed dem vente.
Se, om du kan få din skøre idé bekræftet, mens jeg giver beskeden videre.
Dette er Andy. Find målområde 274 Love og Mike.
Vest for bakkerne, mark med sukkerrør...
Tobak. Jeg siger sandheden, hvis jeg får tobak.
- Taler du engelsk? - Jeg er god til engelsk.
Før krigen var jeg guide i Tokyo for amerikanere.
Jeg hedder Romeo. Jeg køber alt for amerikanerne -
kimonoer, billeder, piger...
- Jeg er en god mand. - Hvor længe har du været på øen?
- I et år før I kom. - Hvad er dit arbejde?
Jeg fortæller sandheden. Jeg kører lastbil.
Der er en stor mark med sukkerrør. Har du fragtet ting derop?
Hvilke ting?
Måske får jeg tobakken nu?
Ja.
En hel pakke.
Jeg er god mod amerikanere. Jeg køber kimono, billede...
Hvad fragtede du i vognene?
Cement, små og store togskinner. Og små motorer.
- Hvad brugte de dem til? - Det ved jeg ikke.
Der kommer ikke flere mortérer. Væk.
Slattery, dæk fremad. Whitney, venstre flanke.
Dickerman, hold dig til Zelenko. Doc, du tager dig af bedstefar.
Conroy, følg med Slattery.
Lane, du dækker bagtroppen. Duncanon, højre flanke.
Få japserne til at lave en bunke til officeren.
- Hvad sagde de om marken? - Det forkerte sted. De bombede det.
Vi er stadig under artilleribeskydning.
Vi begynder første etape med 67 grader til vi når frem til Susana Creek.
Seks timer tilbage. Vi har tre timer til at komme tilbage.
- Hvad skal du? - Hente mit sværd.
Der er ikke tid til at samle souvenirs. Du har dine ordrer.
Lad os komme af sted.
Det ville have været en flot souvenir.
Dette er det bedste sted at krydse. Conroy, kom over. Vi dækker dig.
Slattery, få riflerne i position. Få resten til være parate. Skynd dig.
Conroy krydser. Dæk ham.
Vær parat.
Nu.
Du er bagtroppen. Kryds først når jeg siger til.
Vent.
Snigskytter! Søg dækning.
Ned i kløften. Kom så.
Lane, bliv her med fangerne.
Doc, Dickerman, gå op på vejen. Hold øje med flanken.
Resten af os går efter snigskytterne.
Zelenko, er du skør?
Lane, hold øje med Zelenko. Bliv sammen med ham.
Vand, tak.
Giv ham noget vand, Pidge.
- Jeg er løbet tør. - Hent noget til ham.
Hvem er det?
De skal alle dø.
Pretty Boy, er du skør? Efter alt hvad vi har gjort for at tage disse fanger.
- De skal alle dø. - Væk med dig.
Tojo, det er din tur først.
Nej, Pretty Boy. Tving mig ikke til at skyde dig.
- De har lus! - De vil redde mændenes liv, dit fjols.
- De skal alle dø. - Hvad laver du, Pretty Boy?
Han vil dræbe alle fangerne, Pidge.
Lad være med det, Pretty Boy. Det får du ikke lov til.
De stinker. De skal alle dø.
Gør det ikke, Pretty Boy.
Jeg bryder mig heller ikke om dem, men vi skal adlyde vores ordrer.
Sænk dit våben.
Sæt dig derovre.
Hvad har du gjort, din tåbe?
Hvorfor trak du dit våben?
Dræber du dem ikke for mig?
De skal ikke drive mig på flugt. Jeg skærer deres tunger ud.
Jeg mente det ikke, Pretty Boy. Du trak dit våben. Det var et uheld.
Dræb dem for mig, Pidge. Du er min ven.
Jeg er en vigtig person, hvor jeg kommer fra. Glem ikke det.
Du skulle ikke have trukket dit våben.
Jeg vil ikke dø.
Kom så, mænd. Fart på.
Conroy, du og Whitney får fat i Doc og forfatteren. De er på vej.
Med det samme. Vi er sent på den.
Hvem er der ellers?
Jeg slog ham ihjel.
- Hvad? - Jeg myrdede ham.
Nej. Det var ikke ham. Jeg hørte det.
Pretty Boy gik amok. Han ville dræbe fangerne.
- Pidge gjorde det i selvforsvar. - Jeg er morder. Han tog mit våben...
Hold kæft!
Er det sådan, det skete?
Ja, sir.
Sir, han var bare forvirret.
Jeg kunne have hjulpet ham, hvis jeg have fået noget mere tid.
Han skulle være min delingsfører.
For nogle dumme japaneres skyld...
Jeg syntes også om Pretty Boy, men han modsatte sig sine ordrer.
Det sker.
Ikke tit, men det sker.
Slattery, du og Johnson begraver ham.
Lane, vi har travlt med at komme ud herfra.
Jeg begraver ham selv.
Det vil du ikke tabe tid på, løjtnant.
Nu kan jeg blive landmand igen.
Selvfølgelig kan du det.
Jeg er en nydelig sygepasser.
Det burde være omvendt.
Slap af, Doc. Hold munden lukket.
- Synes du om Anderson? - Ja.
Jeg har kendt ham fra begyndelsen. Han er den bedste.
Jeg tager dit ord for det, men tag det roligt.
Jeg er okay.
Mænd som Anderson bør leve og vende hjem, så de kan fortælle om krigen.
Kom nu, Doc.
Jeg er sygepasser, ikke?
Så ved jeg, hvor jeg står.
Taler du med ham om det på et tidspunkt?
- Du er forfatter og taler mere som ham. - Klart.
Jeg har skrevet noget ned, jeg gerne ville fortælle løjtnanten.
Det er ikke færdigt, men kan jeg få dig til at rette det til?
- Du forstår. Du er forfatter... - Okay, men luk munden fra nu af.
Stille.
Det er Doc.
- Hvor slemt er det? - Jeg tror, han vil klare det.
Doc, hvad er det, du spiller?
Død?
Ja.
Begrav ham med det samme. Vi skal af sted med det samme.
Hvad er der sket?
Vil nogen fortælle mig, hvad der er sket?
Det er stakkels gamle Doc.
Hvad er der galt med jer? Tag jer sammen. Vi skal videre.
Find deres personlige ejendele. Se på kompasset hvor vi er.
Vi skal give begravelsesafdelingen besked.
Og tag deres våben og ammunition.
Min patrulje er netop blevet kaldt tilbage.
Ja, oberst. Jeg ved, hvad klokken er.
Javel, sir.
Med denne kulde og det forpulede artilleri ender jeg som sindssyg.
Hvor er patruljen? Beskeden gik ud for 10 minutter siden.
Hvad er historien?
Vi har fire fanger og en gammel mand, der lider af granatchok.
Dette er deres ejendele.
Jeg har mistet to mænd. En af dem var en sygepasser.
CE 'Doc' Jones.
- Noget om artilleriet? - Nej, sir.
Vi har bombet hele forterrænet, men de bliver ved med at komme.
McCreavy, forhør japanerne. Vi har ingen tid at spilde.
- Vi har 90 minutter. - Javel, sir.
Jeg vil gerne tilbage til mine mænd så snart som muligt.
Nej, hjælp Mac og Johnson. Du kender fangerne.
Ja, sir. Johnson er gået i gang.
Tak. Det var et godt stykke arbejde.
Tak, sir.
Du må forsøge at tænke på noget andet.
Når krigen er forbi, kan du genopbygge dit land.
Du har så meget at leve for. Du kan få et godt liv.
Sergent, du lader til at have glemt
at mit folk i generationer ikke har tænkt på at leve vel, men på at dø vel.
Har du ikke studeret vores filosofi, militærvidenskab eller judo?
Ved du ikke, at vi tager det indlysende og vender det på hovedet?
Således vendes også livets mening på hovedet.
For os er det døden, der er attråværdig.
Det er kilden til vores styrke.
Sig ikke, at jeg har noget at leve for.
Sergent, jeg tror, at jeg ved, hvilke oplysninger du søger.
- Vil du hjælpe os? - Hent officeren.
Jeg er eksperten her, men det skal ikke krænke min stolthed.
- Hvordan går det? - Udmærket, sir.
- Kaptajnen vil tale med en officer. - Fint.
Tag jer af det her. De er blevet bedre til at ramme.
Hvad er der sket med ham?
- Han har begået harakiri. - Med din kniv, Johnson.
Jeg troede, jeg havde tabt den. Ikke at én havde taget den.
- Normalt afsluttes harakiri med et våben. - Vi tillader ikke det normale her.
- Hent en sygepasser. - Jeg er bange for, det er for sent.
- Han er død. - Tag hans lig udenfor.
- Din uagtsomhed kostede os en fange. - Det kunne være sket for enhver.
Glem det.
Pretty Boys og Docs ejendele, hvad skal jeg gøre med dem?
- Giv mig den på. - Okay.
Det er op til os finde på noget.
- Du er den kloge. Hvad gør vi? - Lad os begynde med Romeo.
Han er en bedrevidende type. Fedt for ham, og han vil tale som en papegøje.
Jeg gør det færdigt.
Løjtnant, hvad skal jeg gøre med hans ting?
- Hvad er det? - Docs og Pretty Boys ting.
Sørg for, der ikke er noget pinligt, og send det til familierne.
Johnson, lad os komme i gang.
Romeo, vi søger en, der kan tage sig af vigtige ting.
Ja, sir. I Tokyo...
- En der taler godt engelsk. - Taler rigtig godt.
En der kunne lede en japansk krigsfangelejr.
- Jeg er en god mand. - Men vi må kunne stole på dig.
- I kan stole på mig. - Hvis vi kan stole på dig...
- Jeg fandt noget i Pretty Boys ting... - Jeg sagde, hvad du skulle gøre.
- Du må se, hvad jeg har fundet. - Afbryd mig ikke.
Jeg vil bede dig om at se på det, sir.
Vent til jeg kommer tilbage.
Hvad har du?
Få fat i Johnson.
Tag over.
Det er japanernes forlægning. Den angiver en position på bakkerne.
Hvad betyder det symbol?
- Ild. Hvor fik du det fra? - Fra Pretty Boys ting.
Fandt Pretty Boy det i hulen? Han kan have haft det i månedsvis.
Det finder jeg ud af.
Andy, obersten har bedt mig om at overtage forhøret.
Nej, det klarer jeg.
Man skal bruge en lygte for at kunne se herude.
Ja, den er fra hulen. Den tilhørte hans sergent.
Butterfield, find forlægningen på kortet, jeg tog fra Makino.
- Det vil tage flere timer. - Gør et forsøg.
55 minutter endnu.
Kom så. Giv os væske.
Bare en lille dråbe.
Jeg har ikke hele dagen.
Gør gamle Slattery glad. Lad os se noget englevand.
Andy.
Vær ikke bange.
Jeg er ikke bange. Det ved du godt, Andy.
Det gør ikke ondt.
Nej.
- Det var tæt på. - Det tæller ikke.
Kom så. Hæld noget ud.
Det vil aldrig virke. Du har forsøgt alt, undtagen at synge for den.
Sygepasser!
Jeg er ramt.
Hvor er han? Må jeg tale med ham, Pidge?
Han skal vide besked.
Håbet er alle mænds moder.
Det skal vi blive ved med at tro på.
Det er for sent, Mac. Han er død.
Bill, hvad venter du på?
Andy, det eneste jeg kan se er tre ting, der snor sig.
Tre ting, ligesom på kortet.
Jeg skal bare finde dem. Vil du gøre et forsøg?
- Sig frem. - Vi ved ikke, hvor vi skal lede.
Terrænet foran og bagved, østflanken, vest...
Vi var her, da beskydningen gik i gang.
Japserne har sikkert anbragt dem på forterrænet.
Forterrænet. Modtaget.
Sikke et job. Jeg er her til krigen er forbi.
Bliv ved med at forsøge. Johnson, du må hellere komme tilbage til Romeo.
Kom nu.
Anderson, har du en japser, vi skal have med?
Han er derinde. Den første dør.
- Texas? - Ja. Hvor vidste du det fra?
- Det er tydeligt. - Min onkel har et firma i El Paso.
Ja, det forklarer det.
Jeg er kommet efter japseren.
Kom, gamle mand. Jeg tager dig med til et roligt sted.
Kom så, du gamle, jeg har ikke hele dagen.
Derover med dig.
Stop.
- Blev han ramt? - Han gik bare ud.
Det er vigtigt, at den gamle mand er sammen med os.
Tag ham med til lægen. Sig til, når han kommer til bevidsthed.
- Hvad er hans historie? - Han ville ikke skilles fra Nomura.
- Nomura sparkede ham, så han holdt mund. - Sagde han noget?
Han sagde Nomura Matsuoda, og det må være hans navn. Nomura er Matsuoda.
Godt for bedstefar. Lad os lære Matsuoda at kende.
Lad Romeo fortælle os først, hvorfor Matsuoda lyver.
Romeo, hvem er denne mand?
Han hedder Nomura, menig arbejder, som mig.
- Hvad var hans job? - Mange ting.
- Blandede han cement? - Ja.
Bed ham holde sine hænder frem.
- Hans hænder er bløde. Du lyver. - Fortæl os sandheden.
Vi ved, at han hedder Matsuoda. Hvem er han?
Han er officer.
En berømt mand. Berømt i hele Japan.
Selvfølgelig. En berømt general, måske?
Flådekaptajn? Oberst?
Nej. Han er major i hæren.
Han er kendt i Japan. Jeg har vundet penge på ham.
- Han er en berømt baseball-spiller. - Hvilket hold?
Meiji Universitet. Men du er ikke interesseret i baseball.
Det er jeg. Kom, Johnson.
Anderson, den gamle mand er ved bevidsthed.
Fint. Kom tilbage til ham. Tal med ham. Jeg tager mig af majoren.
Forsøg at nedbryde hans ego. Han er en stolt mand.
- Kan man blive ingeniør på Meiji? - I Japan kan man lære alt.
- Hvilken slags ingeniør er du? - Tog. Jeg har tre universitetsgrader.
På trods af dine grader, din rang og dit navn går du klædt som en menig.
- Løjtnant, du er et fjols. - Hvad er din historie?
Det finder du ud af, når du indser, at dine mænd er døde.
Du blev sikkert major, fordi din familie var indflydelsesrig.
Jeg blev major, fordi jeg planlagde...
Løjtnant, du lader til at kende til japansk psykologi.
Men jeg er også smart. Jeg ved, at du ved det. Andet siger jeg ikke.
Krigens regler siger, jeg blot skal oplyse navn og rang.
Major Kenji Matsuoda. Ikke andet.
Dette er vigtigt, løjtnant.
Dickerman, fortæl obersten, vi har noget at gå efter.
En af japanerne er oberst. Skynd dig.
- Hvad har du fundet ud af? - Matsuoda boede med ham og hans søn.
Efter et stykke tid flyttede han dem, og hæren byggede en tunnel til ulvehaler.
- Hvad er ulvehaler? - Artilleri.
Husker du ikke, hvad jeg sagde om rillede hjul?
De bruger tunnelen til at flytte artilleriet.
Derfor kunne vi ikke se togskinnerne fra luften.
- Hvor er huset? - I en sukkerplantage.
Du så en mark med sukkerrør på Makinos kort.
Lad mig se engang, Bill.
Der er den, og der er huset.
- Hvordan ved vi, at det er hans hus? - Han siger, der er vand på venstre side.
Der er vandet. Det er en sø. På den ene side af gården.
På den anden side er der bakker og skov.
Foran huset er der en bakke med en vej på den anden side.
Der er bakken. Der er vejen. Bill, artilleriet er tæt på gården.
Kom hurtigt forbi forlægningen der.
Dette klima dræber enhver mands glæder.
- Lad os se på japaneren. - Jeg har prøvet. Han siger intet.
- Hvad er det? - En japansk forlægning.
Hvis det lykkes ved vi, hvor artilleriet er.
Det vil tage hele dagen. Vi har 45 minutter.
Tørrer du min pande af?
Var det ikke general Sherman, der udtalte noget vulgært om krig?
Han sagde: "Krig er et helvede." Hvad ved han om det? Han rejste aldrig.
Hvis vi ikke når det, kan vi så ikke udsætte angrebet?
Med 20.000 mænd, der springer ud om 41 minutter?
Lad mig tale med japseren. Få ham herud.
- Vi kommer ingen steder med det. - Du gør dit bedste. Bliv ved med det.
Major Matsuoda.
Hvis du gerne ville dø, ville du ikke gå sådan klædt.
Svar på mine spørgsmål, major Matsuoda.
I finder ikke artilleriet. De vil falde på jer som regnen.
I amerikanere har ikke lært meget af japanerne.
I burde lære at acceptere jeres skæbne, at dø en tapper død.
Vi dør en tapper død. Som kaptajn Makino sagde.
Et øjeblik. Han fortalte os en ting.
Dø en tapper død.
Kaptajn Makino nævnte noget, da jeg talte med ham.
- Dickerman, du var til stede. - Hvor skal jeg begynde?
Da han talte om judo.
"Har du ikke studeret vores filosofi, militærvidenskab eller judo?"
"Vi tager det indlysende og vender det på hovedet."
- "Vi vender livets mening på hovedet." - På hovedet.
De troede, vi regnede ud, de ville anbringe det på forterrænet.
De gravede en tunnel til skråningen i stedet. Det var let.
Få ham ud herfra.
- Stemmer det? - Det finder jeg snart ud af.
- Jeg har det. - Der er dit artilleri, oberst.
Få lukket for tunnelens indgang, så der ikke kommer flere.
Butterfield, få de ting over til mit kort.
Få fat i fly-officeren og find ud af, hvor mange fly han har.
Alle slags fly - Piper Cubs, modelfly. Hele møget!
I har gjort...
Tak.
Johnson, jeg bad dig om at skille dig af med...
Ja, det husker jeg. Det er den eneste måde det er rat at ryge på.
Se bare. Han vil lære det med tiden.
Forsøg at få kontakt med Baker kompagni.
Johnson, sig mig en ting.
- Hvordan blev du sergent? - Jeg havde et almindeligt job.
Men hvordan pokker kom du igennem rekrutskolen?
Kom igennem, sir? Jeg underviste der.
Måske har du også kontakt til englene. Bed til, at vi får stoppet artilleriet.
Held og lykke, løjtnant. Held og lykke, Dickerman.
Så det kan komme med i din bog, er navnet Randolph Johnson.
2. bataljon, Baker kompagni, sir.
Jeg vil gerne med til din bataljon et stykke tid.
Det er din bog og dit liv. Hvem er det?
Fortæl mændene, vi fandt artilleriet.
Lad dem vide, at de ikke skal begynde uden mig. Jeg er der snart.
Hvorfor tager I forfattere så store chancer?
I kunne drikke med officererne og få de bedste krigshistorier.
- Doc bad mig om noget... - Jeg vil ikke tale om Doc.
- Tog du dig af Zelenko? - Han skal på et fly ud i aften.
Du skal tage hans plads. Fra nu af er du delingsfører.
Det vil du være, så længe du er ædru.
Du vil lede delingen. Conroy bliver din assistent.
- Jeg skal have en anden assistent. - Bryder du dig ikke om Con...
Hvad er der galt?
Det hele, løjtnant. Det er Conroy.
- Det var et hårdt slag. - Jeg taler med ham.
Lad ham være i fred.
- Løjtnant. - Forsvind.
- Jeg har et brev med dit navn på. - Riv det i stykker.
Det er fra Doc.
Jeg fortalte Doc, jeg troede på syv andre mænd. En er blind og fire døde.
Sådan ender resten af os også.
Japanerne har fundet løsningen.
Slå dig selv ihjel.
Hans ord var: "Jeg har skrevet noget, jeg ville have fortalt løjtnanten."
"Det er ikke færdigt, men læs det og ret det til. Du er forfatter."
- Det skulle ikke rettes til. - Jeg vil ikke høre det.
Du kommer til at høre det, hvad enten du vil eller ej.
"Fra styrmand 'Doc' Jones til løjtnant Anderson, sir."
"Jeg beder om løjtnantens tilladelse til at læse dette op for bataljonen."
Doc skrev det. Han ønskede, I skulle høre det.
"Vi spørger alle os selv, hvorfor nogle dør, mens andre overlever."
"Det eneste svar findes i vores tro på Gud selv."
"Hvis han har valgt, at vi skal leve, må der være en grund dertil."
"Måske fordi vi skal være vidner,"
"der kan minde hinanden og andre"
"om krigens rædsler for menneskeheden."
"Lad os aldrig glemme, at nogle af de tab vi led skyldtes,"
"at vores land var svagt."
"Nu er vi en del af verden, og verden er en del af os."
"Hvis nogen lider nød, lider alle nød."
"Hvis én mister sin frihed, mister alle deres frihed."
"Vi, de overlevende fra Kompagni B, 1. Bataljon, sværger,"
"hvis vi en dag vender hjem, at vi aldrig vil glemme, hvad vi så, eller de tab vi led."
"Vores land skal være stærkt og modigt i ånden,"
"og være frygtløst, fordi vi ved, at vi er på Guds side. Vi må..."
Han skrev det aldrig færdig.
Vor Fader, du som er i himlene,
helliget vorde dit navn.
Komme dit rige,
ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød.
Og forlad os vor skyld, som også vi forlader vore skyldnere.
Led os ikke i fristelse, men fri os fra det onde.
Thi dit er riget og magten og æren i evighed. Amen.
Vi er på vej ud. Der er to minutter tilbage.
De bliver aldrig stoppet i tide.
Hvad var formålet med patruljen?
Doc, Pretty Boy... Hvorfor?
- De fandt artilleriet. - Præcis.
Vi gjorde det, løjtnant.
Kom så, mænd!
Visiontext tekster: Jacob Jensen
DANISH